''Před šesti lety, ráno 20. května 1927,
jsem tvrdě spal, když mi začal u postele zvonit telefon.
Podíval jsem se na budík. Bylo skoro pět.
Věděl jsem, že na celém světě jen jediný člověk
mi může v takovou dobu volat.
Zvedl jsem sluchátko a věděl jsem, že mám pravdu.
'Haló,' řekl jsem. Na lince byl slyšet poměrně silný hluk.
'Aarone, tady Charles Lindbergh.
Volám ti z Rooseveltova letiště na Long lslandu.
Děláme zkoušky motorů.' 'To nic,' řekl jsem.
'Co pro tebe můžu udělat?' 'No,' řekl,
'vzpomínáš si na ten let přes Atlantik?'
Odpověděl jsem, že ano.
Kdysi mi o tom povídal a musel jsem přísahat, že to nikomu neřeknu.
'Situace se má následovně,' řekl.
'Jde o to, že za pár hodin vyrážím, asi za deset osm.
'Chtěl jsem se tě zeptat na jídlo.' 'Na jídlo?' zeptal jsem se.
'Ano,' odpověděl. 'Očekávám, že let potrvá zhruba 34 hodin,
a chci slyšet tvůj názor, co si mám vzít s sebou za jídlo.'
'No,' řekl jsem, 'určitě by sis mohl vzít sendvič se sýrem.
A nezapomeň na hořčici.'
Zasmál se.
'Na tebe je spolehnutí. Pošlu ti telegram z Paříže.'
'Hodně štěstí,' popřál jsem mu a zavěsil jsem.
Tak jako všichni jsem v rádiu čekal na zprávy o jeho letu.
Nebál jsem se o jeho bezpečnost.
Věděl jsem, že má pod sedadlem speciální záchranný člun
pro případ nouze.
Ale když Spirit of St Louis 33 a půl hodiny po startu přistál v Paříži,
zařval jsem tak, až se otřásala okna.
Za dva dny jsem dostal telegram.
Stálo v něm: 'Promiň, že tě budím,
ale rád jsem si poslechl tvůj hlas.
Jako dobrý přítel ti říkám, Chazi, že sýr, co jsem žvýkal, byl kvalita.'''
Konec.
Děkuji ti, Aarone. Bylo to... velmi tvůrčí.
Moje matka byla na Lindberghově svatbě za družičku.
Vážně?
Poslední sloh dnešního dne nám přečte Billy Thompson.
Jako amerického hrdinu si zvolil Johna D. Rockefellera.
''Za amerického hrdinu jsem vybral Johna D. Rockefellera,
který i když je jedním z nejbohatších mužů na světě,
nikdy nezapomněl na své skrovné začátky.
Proto dává tak štědře na dobročinné účely
a rozdává drobné ubohým nešt'astníkům,
které potkává na ulici.''
- Ahoj, Aarone. - Dobrý den, pane Sandozi.
Sullivane.
To je každý den něco.
Není divu, že tě chytli.
Sebrat děcku zákusek.
Říkám ti stokrát, abys bral jídlo jen tlustým,
a nikdy neber zákusek.
Děcko se oběda ani nedotkne a sní jen zákusek.
- Já vím. - Poslali tě za panem Stillwaterem?
- Jo. - Neřekl jsi mu, kde bydlíme?
Ne. Svíral mě kolem krku jako sup.
- Nemohl jsem mluvit. - To je dobře.
PETlT BOUQUET JE TĚŽKĚ JE NAJÍT, ALE STOJÍ ZA TO!
- Hele, koukni. Prdelatý Burns. - Rychle! Přejděte na druhou stranu.
Hej, hej, hej, hej! Vy tam, no tak! Jdeme!
Nepostávejte tu!
Paní, přejděte na druhou stranu.
No tak, kamaráde. No tak. Jo, jo, jo.
- Kdy mě naučíš hrát kuličky? - Říkám ti to pořád dokola.
Důležité věci se nedají naučit. Musíš je prostě znát.
- Kdo zná důležité věci? - Táta.
Lester. Kdo ho učil? Nikdo.
- Ale já chci být tak dobrý jako ty. - Hele...
Vyber si dvě.
Tu ne.
Tu taky ne.
Tuhle určitě ne.
Tak které si můžu vzít?
Tady máš.
- Začni cvičit. - Ale tobě zůstaly ty dobré.
Mám ti je vzít?
- Ne. - Tak si přestaň stěžovat. Pojd'.
- Ahoj. - Ahoj.
Před chvíli jsem vezla vašeho tátu. Četl nějaký dopis.
Bylo to od firmy?
Čeká dopis od jedné hodinářské firmy. V hodinkách je spousta peněz.
Jak mám vědět, od koho to bylo?
Bylo to psané na stroji nebo rukou?
- Rukou. - Tak to asi nic není.
Hej, počkej!
Hej, šlápl jsi na černou.
- Poslouchej. - Co?
- No tak. - Podívejte, chci jen své barvy.
Vodovky a pár štětců.
- Dělám jen to, co mi řekl pan Desot. - Ale...
Jak si mám vydělat na zaplacení nájemného,
když nemůžu použít své potřeby?
To je tedy záhada.
Kolik byste chtěl za to, že mě pustíte na pět sekund do toho pokoje?
Mnohem víc než máte.
Mami, on právě...
- Někdo umřel? - Nikdo neumřel.
Tak co se stalo?
Vaše matka a já jsme došli k rozhodnutí.
- Tys došel k rozhodnutí. - Ty jsi s tím souhlasila!
Protože nemáme jinou volbu. To není totéž.
Řekni jim to, Ericu.
Sullivan na nějakou dobu odjede.
Cože?
Strýček Nathan si ho vezme k sobě, než se postavíme na nohy.
Tím ušetříme nejmíň jeden dolar týdně.
Tati, já ten dolar týdně dokážu vydělat.
Ty tolik vyděláš? Končí osmou třídu a už je to živitel rodiny.
- Ericu. - Je příliš malý!
- Můžete poslat mě. - Pošleme jeho a to je poslední slovo!
Jak to, že jste sem tak vpadli, jako by v hotelu hořelo?
Takhle se nevchází do místnosti, pane!
Viděli jsme, jak Sandozovi zamkli pokoj.
Na třetím patře?
Říkal jsi, že na třetím patře se to nikdy nestane.
Mám na Desota velký vliv. Ničeho se neboj.
Jak myslíš, že jsem dostal pokoj s okny na obě strany?
Na tři, když počítáš i světlík.
Ví, že mi Sid Goodman dá ten prodej Hamiltonových hodinek.
Ví, že dostanu tu práci přes WPA.
Až k tomu dojde,
zavolám svému příteli Donaldu Millerovi.
A přestěhujeme se do bytového domu Carleton Court, kam patříme.
Můžu vzít Skippyho?
''Můžu vzít...?'' Ne, Skippyho nemůžeš vzít do autobusu. Ne!
- On pojede autobusem? - Ano.
Proč ho tam nezavezeš?
Jak ho tam mám zavézt, když exekutoři čekají, aby mi sebrali auto?
Kde bych vzal peníze na benzín?
Nemůžu si dovolit nechat matce spravit zub. Jasné?
V autobuse bude zcela v bezpečí, je to velký kluk! Nebo ne?
Vidíš?
Počkejte.
- Kam jdeš? - Musím nechat vzkaz Lesterovi.
To je proti zákonu zat'ukat mu na dveře?
- Vyrušuje to jeho matku. - Je nemocná?
- Já ji nikdy neviděl. - Jasně, že je nemocná.
Bolí ji záda, jak se ohýbá, když sbírá ty vzkazy.
Jdeme.
Podrážděné nosní přepážky...
...což vám dá lepší možnost dýchat...
Bud' hodný.
Sullivane, brzy na shledanou, chlape.
Tak pojd', Sulle.
Já nikam nechci.
Neměj strach. Vydělám peníze a dostanu tě zpátky.
- Jak? - To ještě nevím.
Ale vím, že Lestera něco napadne.
Neboj se o Skippyho. Já se o něj postarám.
Ahoj.
Dobře, vyzkoušej mě znova.
Pravda nebo lež: Walter Emmins musel do nemocnice,
protože si tak dlouho hrál s pupkem, až dostal infekci.
- Museli ho operovat. - Lež.
Pravda. Tři týdny nebude chodit do školy.
Tak dobře, ještě jednou.
Pravda nebo lež:
Dnes po škole
jsem vlezl přes bariéry do Sportovního parku,
šel jsem kolem zábradlí a viděl jsem, jak Pepper Martin prošel na třetí metu.
Uviděl mě a hodil mi Wrigleyho žvýkačku.
- Pravda. - Lež.
Dostal jsem tě.
U téhle hry je problém v tom,
že ti musím věřit, co je pravda a co lež.
To je pravda.
Dobrou noc.
Řekl jsi, že budeš hrát, tak budeš hrát.
- Dřív tě nikam nepustíme. - To není fér.
Polož kuličky na zem nebo uvidíš.
- Nemám čas se s tebou hádat. - Jsi v pořádku, Billy?
Vypadni, prcku!
Ten srab povídal, že si zahraje o deset kuliček. Ted' se cuká.
- Ale jejich kuličky za nic nestojí. - Tak jako tvůj táta.
Víte co? Zahrajeme si ve dvojicích, my proti vám.
Já nasadím pět a Billy taky pět proti vašim deseti.
- Jasně. - To si piš.
Tak dobře, ráz, dva, tři, pustit.
Začněte.
Střílej první, Billy.
Dobře.
Sakra! Jak jsi to mohl minout?
S dovolením.
Páni!
Tak pánové, hra skončila.
Měls kliku.
- Neumějí prohrávat. - Jo.
Až do Deweyho školy jsem kuličky nikdy nehrál.
To si děláš srandu.
Nechceš se stavit na sodovku?
Jo.
Koukni, Billy. To je ten prodavač, o kterém jsem ti povídal.
- Ano. - Já to nechápu.
Kdo by si koupil svíčku, kterou ani nejde zapálit?
Jen si na sebe vezmu něco na hraní.
- Jestli ti to nevadí. - Jasně.
DOMÁCÍ ŘEMESLNÍK
Krindapána.
- To ti podepsal Pepper Martin? - Ano. Táta mi to sehnal.
Nikdy jsem ji vlastně nepoužil, ale jednou může mít velkou cenu.
Tvůj otec musí být vážně prima.
Poslyš, Aarone, jak si na tom s ptáky?
Líbí se mi. Doma mám kanárka.
Ty máš kanárka? Já taky.
Kolik že těch ptáků máš?
No, víš, momentálně jen jednoho.
Ale vezme mi z pusy kuličku hroznů,
a když mu nastavím prst, přistane přímo na něj.
- To je prima. - Jo. Proč jich máš tolik?
Pěstuji je na chov. Je to můj koníček.
Prodávám je panu Farleymu do obchodu na Develavere.
Ty je prodáváš? Kolik za ně dostaneš?
- Tři dolary za kus. - Páni!
Proč taky nezačneš podnikat? Domluvím ti to s panem Farleym.
- Jo, ale já mám jen Skippyho. - Dám ti samičku.
Samičky nejsou k ničemu, protože nezpívají.
Vážně? Nic víc nepotřebuju?
No, potřebuješ takovouhle chovnou klec, ale stačí jakákoli velká klec.
Pak ještě potřebuješ pár drobností.
Tady máš, vydala to Mr Finchbird Company. Tam najdeš všecko.
PŘÍRUČKA PRO CHOV KANÁRŮ
Tohle je hezká sexy fešanda.
Hej.
Opravdu nemůžeš zůstat na večeři?
Ne, paní.
Moje matka pořádá turnaj v mahjongu a chce, abych byl u toho.
Vy ve svém domě pořádáte turnaj?
No...
...ne. Víte, zatím bydlíme v hotelu, než nám dostaví dům.
- Ten turnaj bude v tanečním sále. - Jaký to bude dům?
Obyčejný dům, něco jako tenhle.
A co dělá tvůj otec, Aarone?
Je to letec.
- Jú! - To je ale zajímavé.
Tak se teda znáš s Charlesem Lindberghem.
Ano.
A jaké létání provozuje?
No, něco pro vládu. A já o tom nemám hovořit.
- Nemůžeš nám říct aspoň něco? - Slyšel jsi, co Aaron povídal.
Má to zůstat v tajnosti.
Určitě si přeje, abychom se o tom nikomu ani slovem nezmínili.
Nemám pravdu?
Ano, paní.
Vím, žes to vzal, já tě viděl. Okamžitě to vrat'!
- Já žádný jabka nemám! - Já vím, žes ho vzal.
Dej ho sem! Dej ho sem! Dej ho sem!
- Tak ty nemáš žádný jabko, hm? - Ne!
Něco ti povím. Tohle je moje ulice, můj roh.
Vím všecko. Ještě jednou tě nachytám, jak kradeš jabka,
a seberu tě, ty slepičí prdelko! A ted' zmiz! Mazej!
Tak jedem!
- Co to tam máš? - Kanárka.
- Já myslela, že už jednoho máš. - Jo, mám. Samečka.
Tohle je samička.
Budu kanárky chovat. Jsou v tom velké peníze.
Ale nevím, kde bereš tu životní sílu.
- Ahoj. - Ahoj, Ello.
- Co to máš? - Kanárka.
Já myslela, že už jednoho máš.
Mám, ale tohle je samička. Budu je chovat.
Kdysi jsme měli kanárka.
Kanárci jsou dost nervózní. Nemyslíš?
Asi bych radši chtěla kočku.
Říkala bych jí Stephanie.
- Jak budeš říkat té kanářici? - Musím ji... dát do klece.
Tak dobře. Tak zas někdy?
Jo, jasně. Určitě.
- Ahoj. - Ahoj.
- Co to máš? - Billy Thompson mi dal kanárka.
- Aarone, my už přece máme kanárka. - Já vím, že máme kanárka.
Tohle je samička.
Pan Farley v obchodě s domácími zvířaty mi dá za každé mládě tři dolary.
- Propána. Víš to jistě? - Jo.
A Billy povídal, že samička naklade v průměru čtyři vejce,
takže to je 12 dolarů.
Přivezeme Sullivana domů.
To by bylo báječné.
- Kde je táta? - Prodává svíčky.
Ty si nikdo nekoupí. Proč neprodává něco užitečného?
Dělá, co umí.
- Byl tady Lester? - Asi ano.
Tohle bylo strčené pod dveřmi.
Hej, musíš nosit na hlavě ten špinavý krám?
Mami, to je čepice.
A ta se nosí na hlavě.
Co to k čertu děláš?
Víš něco o golfu?
Moc ne.
Sakra.
Sullivana poslali k mému strýčkovi.
Aspoň máš bratra, který se dá někam poslat.
Nestojí hraní golfu spoustu peněz?
Ty nebudeš hrát, chytráku. Budeš dělat kedíka.
Znám se s šéfem kedíků. Nejdřív se s ním párkrát
budeš dělit o odměnu. Ale i tak je to na začátek 50 centů.
- 50 centů by se hodilo. - Jo. Tobě i celýmu Missouri.
Znáš nějaké hole?
- Znám putter. - Výborně. Nic to není.
Takže máš dřeva: driver, brassie, spoon a cleek.
Pak máš železa: jedničku, dvojku, trojku, čtyřku,
spade mashie, mashie-niblick, pitching niblick a regular.
Dej mu, co bude chtít.
Postarám se, abys šel na čtyřku. Tam nebudeš mít problémy.
- Už musím jít. - Kam jdeš?
Musím je vrátit, než na to Ben přijde.
Jak jsi je dostal ze skladu?
Aarone, můžu si s tebou na chvíli venku promluvit?
Jasně.
Aarone, byla jsem upozorněna,
že adresa, kterou jsi uvedl v našich záznamech, už neplatí.
Protože jsme se přestěhovali.
Ale...
...když se přestěhuješ, musíš to oznámit ve škole.
Třeba můžeme potřebovat kontaktovat rodiče.
Kdyby ses odstěhoval z tohoto obvodu, možná bys chodil do nesprávné školy.
Možná bys měl chodit do Clarkovy a ne do Deweyho školy.
Já vím, ale určitě bydlíme pořád ve stejném obvodu.
Můžeš mi tedy říct, kde ted' bydlíte?
Ano. Bytový dům Carleton Court,
4519 Riley Street.
Ale když tam budete něco posílat, adresujte to na jméno Donald Miller.
- Donald Miller? - Ano.
Otec pracuje pro vládu a někdy nám kradou poštu.
Myslíme, že to jsou špioni, ale nevíme to jistě.
Když tam napíšete Donald Miller, tak ten, kdo tu poštu krade, to nechá být,
protože nebude vědět, že je to vlastně pro mého otce.
Rozumím.
- Donald Miller? - Ano.
Zní to komplikovaně, ale jedině tak se dá zaručit,
že to otec dostane.
Rozumím.
- Děkuji. - Není zač.
Flora Fina.
Ten přivandrovalec zas sbírá vajgly.
Není divu, že jseš skrček, když hulíš vajgly.
Vajgl ne, ale prstýnek z doutníku.
Jseš zloděj jako ten židák, jak se jen jmenuje.
- Lester. - Příjmení!
- Silverstone! - Silverstone.
Tak kdepak je tvůj táta?
Vrátil se parníkem do Skopčákova?
Ne, je pořád tady.
Dlouho jsem ho neviděl v autě. Už mu ho sebrali?
Ne.
Kde ho má? Na dvorku? Někde ho musí mít schovaný.
Já nevím, asi ano.
Asi ano?
Pojd' sem.
Dej si pozor.
Černý čtverec.
Hej!
Jo, ty.
Pojd' sem.
Chceš práci?
SKLAD
Odnes to do 3-1-0.
To je 310, slyšíš?
Co za to dostanu?
Budeš mít u mě plus.
- Ó, Aarone. - Dobrý den, pane Mungo.
Vidím, že tě bratr Ben naverboval do služby.
Ano, pane.
- Líbí se ti ta hůl? - Ano, je vážně skvělá.
Je vyrobená z kosti nohy nosorožce.
- Stála mě 100 dolarů. - Sto dolarů?
Před mnoha lety.
Když si lidé jako já zapalovali bankovkami doutníky.
Což mi připomíná, jak pokračuje tvá sbírka doutníkových prstýnků?
Docela dobře.
- Budu ti je hlídat. - Děkuju.
- Sbohem, Aarone. - Sbohem.
Tady je.
Ahoj.
- Co se stalo? - Tvoje matka má...
Ericu.
Já...
Odborný lékař prohlásil, že musím jít zase na čas do sanatoria.
Ale byl velice optimistický.
Řekl, že bych tam mohla zůstatjen měsíc nebo dva.
Mám jen obavy z...
- ...z toho, že tu budeš sám. - Co to povídáš?
Přece tu nebude sám. Budu tady s ním.
Mám jen obavy, kdo se o tebe postará.
Ví, jak se o sebe postarat. Chtěla jsi počkat, tak jsme počkali.
Měli jsme tam být do šesti, a víš, jak je to daleko.
Můžeš...
Můžeš za mnou přijet každou neděli.
První dvě ne, ale potom.
Nepustí ho dovnitř. Víš, jak je to tam přísné.
- Kam jdeš? - Rozloučit se s ní.
- Právě ses rozloučil! - To nebylo opravdové rozloučení.
Víš, jak je tvoje matka citlivá. Nechceš přece dělat scény.
Fajn. Už jsi velký kluk.
Ten mizera má štěstí.
Sakra, šlajs!
Á, tady je.
Můžeš mi vyčistit ten míček, synku?
Hej! Co ti tam tak dlouho trvá?
- Omluvíte mě na okamžik? - Synku!
Hod' mi ten zatracený míček!
Tys nedal ten míček do míchadla?
Ne, dal jsem ho dovnitř.
Bezva.
Co mi to ten kluk provádí? Člověk by myslel, že zvládá niblicky.
Není divu, že tolik utratím za míčky. Ztratil jsi míček za 3 dolary.
Ted' možná netrefím ten zatracený putt.
Netrap se tím.
- Jak jsem to měl vědět? - Netrap se tím.
Běž domů. Já to zařídím. Peníze se dají vydělat i jinak.
Přepsaný okamžik naprosté úlevy.
Dnes jsem obědval s Billym. Chce si s námi někam vyrazit.
Já nikam nechci. Museli bychom jet tramvají.
Ano, milostivá. Zdá se, že byla hospodářská krize.
To není fér. Taková dlouhá cesta pěšky do kopce.
- Haló? - Kdo je to?
Ella.
- Ahoj. - Ahoj.
Chtěla jsem se podívat na tvoje kanáří mlád'ata.
Ještě se nevylíhla.
Můžu přijít, až se vylíhnou?
Jasně.
Díky.
Já... Vlastně...
Nechceš si dát hotdog?
Nechceš si poslechnout trochu hudby?
No...
Tuhle písničku miluju.
Nechceš si zatancovat?
Lepší se mi tancuje s plným žaludkem.
No tak, půlka už je odehraná.
Tak dobře.
- Tys ještě nikdy netančil. - Ne.
To byla moje noha.
- Promiň. - To nic.
Ello. Ello? Paní McShaneová!
Paní McShaneová!
Aarone, zvedni jí hlavu.
Už bude v pořádku.
Mrzí mě to.
- Přísahám, já jsem nechtěl... - Aarone, ty za to nemůžeš.
Ellu už to dlouho nepostihlo.
- Bylo to hrozné? - Ello?
Asi bychom měli nechat Aarona odejít.
Neprovedla jsem snad něco špatného.
Bylo ti špatně a ted'je ti líp.
Nestává se to moc často.
Jen když nám dojde lék.
Musím se už vrátit do našeho pokoje.
- Přijdeš za mnou ještě někdy? - Jasně.
Slibuješ?
Slibuju.
Toto nové mýdlo představuje přepsané krátké poselství,
- tip. - Okamžik, prosím.
- Dejte tu kostku mýdla do koupelny. - Ano, pane.
- Hotel poskytuje mýdlo. - Já neriskuji.
Nosím s sebou mýdlo Krilby. Zdeje spropitné.
- Ó, děkuji vám, pane. - A tady je další tip.
Zkuste použít mýdlo Krilby a už nikdy se nevrátíte k zženštilým mýdlům.
Tento muž objevil lepší koupel...
Aarone? Jak se píše...
- ...''vlastník''? - V-L-A
S-T-N-Í-K.
Ň-Í-K.
Co je to?
Žádost o přijetí do Hamiltonovy hodinářské společnosti s doporučením
od pana Sida Goodmana.
Je to reálnější než to podnikání s kanáry.
Je to jen formalita. To místo už mám prakticky v kapse.
A co to místo od WPA? Co když dostaneš obě?
Dostat dvě pracovní nabídky bude pro nás ten nejmenší problém.
Jak děláš tu polévku? Je dobrá.
- Tentokrátje slanější. - Chutná mi.
- Jo. Docela dobrá. - Je dobrá.
- Povídal jste pravdu. - Samozřejmě.
Pokud vím, tak spoustě lidí slibujete všecko možný.
Pokud víte, tak je to pravda.
Obvykle pracuju jen za hotový. Dělám vám výjimku.
Rozumím.
Jak se jmenujete?
Thomirus.
Pan Thomirus.
- Co je to za jméno? - Řecké.
Aarone, chtěla...
Chtěla jsem ti říct, že jsem tu adresu, cos mi dal, zapsala do záznamů.
Fajn. Děkuju.
Hej. Hej! Pojd' sem! Pojd' sem, ty přivandrovalče.
Ani nevíš, do jakýho ses dostal průšvihu.
Říkals mi, že tvůj táta parkuje svý auto na parkovišti.
Co je támhleto? Jak tomu říkáš?
Odtáhneme to...
- To nemůže být tátovo. - Tak já teda lžu?
Něco ti povím. To je auto tvýho táty.
Já mu dám tak obrovskou pokutu, že...
To není auto mého táty, protože on parkuje za Davidsonovými.
Pitomče, ty pitomče!
Hele, Lestere.
Ta krysa Burns jim řekl, kde je fordka.
- Kde? - Za Davidsonovými.
- Já nemám klíče. - Pojd'.
- Není tam benzín! - Tak pojd'!
Dobře.
Co, ty budeš tlačit? Vlez dovnitř.
Dupni na brzdy. Dupni na brzdy!
Dupni na brzdy. Aarone, zabrzdi.
Dupni na brzdy, dupni na brzdy!
Sakra.
Mám tě!
Lekl ses.
BENZÍN
Koukni, co jsem našel.
- Tati. - Aarone.
- Tomu nebudeš... - Něco ti musím ukázat.
- Tady. - Strážník Burns...
Podívej se. Tady.
Sleduj.
Říkal jsem ti, že jsou nejlepší. No nejsou překrásné?
To je spousta peněz.
Koukni se tady. Podepsal to prezident
Hamiltonovy hodinářské společnosti a stal jsem se zástupcem
pro lowu, Kansas a Oklahomu.
A co Missouri?
Nedali mi oblast, o kterou jsem žádal.
Víš, že se říká: Darovanému koni na zuby nehled'.
To odjíždíš ted' hned?
Neměj strach. Všechno je zařízené.
Víš, většina těch hodinek jsou jen ukázkové modely.
Nemají uvnitř strojek. Vzal jsem dvoje se strojkem
a jedny jsem dal Mannymu ve Woodbine, takže tam navečer
zajdeš a dají ti velkou večeři.
Nebude to žádný rostbíf, ale něco zdravého jako játrovka.
Ty druhé jsem dal Desotovi a za to máme na účtu 1 7 dolarů k dobru.
Dokud platíme aspoň něco, nebudou nás otravovat.
A tady je 25 centů na útratu. Tady máš.
Nebudeš při ukončení studia.
Aarone, víš...
Samozřejmě, že tam chci být.
Vidět, jak dostáváš závěrečné vysvědčení. Ale nemám na vybranou.
Hned v pondělí ráno musím být v Davenportu.
Můžeš se stavit za Sullivanem! Hele, dám ti pro něj kuličky.
Ne. Ne, nestavím se.
Nemám Keokuk na trase.
Mám to rozložené po celé mapě.
- Víš, kdy se vrátíš? - To ti neřeknu.
Ale vrátím se co nejdřív, protože budu mít velké obavy.
Budu ti moct někam napsat?
Co když se s tebou budu potřebovat kvůli něčemu spojit?
Asi ne.
Budu cestovat z města do města.
Je smůla, že je tvoje matka právě ted' nemocná.
Měl bych to odložit, ale víš, jak to s prací chodí.
S tímhle tě nenechají odejít.
Desot řekl, že si můžu pár věcí vzít, když jim to dám zkontrolovat.
Nakonec jsem jim zaplatil 1 7 dolarů.
Pojd' mě doprovodit k autu.
Auto!
Naštěstí jste mi zachránili auto.
Jinak bych nikam nemohl jet.
Zavezl bych tě zpátky,
ale nechci, aby mě viděli exekutoři.
Poslyš, Aarone. Budeš v pořádku.
Jsi chytrý chlapec. Moc chytrý.
Řeknu ti, jak jsi chytrý.
Když ti ještě nebyl ani rok, byla tvoje matka v sanatoriu.
Každou noc jsi brečel. Když jsem tě párkrát vzal do náruče, přestal jsi.
Viděl jsem, že si žádáš pozornost. Když ses rozbrečel příště,
vzal jsem sklenici vody, stoupl si nad kolíbku
a řekl: ''V té sklenici je studená voda. Přestaň brečet,
nebo budeš litovat.'' Ale tys brečel dál. Polil jsem tě vodou a přestal jsi.
Od té doby, když jsi brečel, stačilo,
abych ti ukázal sklenici vody a hned jsi přestal.
Tak jsi byl chytrý.
Bud' pašák.
A pak se nechali oklamat dřevěným koněm.
Dřevěným koněm.
Á, Aaron. Ahoj, Děkuji.
Pojd' dál. Pojd' dál.
Lydie, tohle je Aaron.
- Aaron, Lydia. - Dobrý den.
Lydia pracuje pro hotel.
Že, Lydie?
A co děláte?
Je v oddělení služeb pro zákazníky.
Je to těžká práce.
Ale dobře placená.
A vždycky je tam šance pro člověka s určitým...
...druhem ambicí.
- Chytráku. - Děkuji.
To ne.
Vlastně jsem to udělal z laskavosti.
To se mi líbí. Zastínil vás malý uličník.
Ano.
Dal nám všem lekci.
WOODBlNE BUFET
Promiňte, kde najdu Mannyho?
- Ty chceš mluvit s Mannym? - Ano.
Pane Navarro, je tady někdo, kdo chce mluvit s Mannym.
Vy jste Manny?
Jsem majitel. Co chceš od Mannyho?
Můj otec uzavřel s Mannym nějakou dohodu.
Jo?
Zdá se, že spousta lidí uzavřela s Mannym dohodu.
Manny se mě nikdy na žádný dohody neptal.
- A tak jsem toho parchanta vyhodil. - Ale...
...můj otec mu dal hodinky. Drahé hodinky.
Žádných hodinek jsem si nevšiml, chlapče.
Povídal, že dostanu jídlo.
Hele, právě jsem ti řekl, že mě ten mizera okrádal a tak jsem ho vyrazil,
- a šmytec. - Co dostanu za čtvrt'ák?
Mohl by sis koupit obložený talíř.
Potřebuju něco, co vydrží.
Jo? Co takhle 20 housek?
Ty by ti měly vydržet.
- Dobrý den, paní McShaneová. - Ahoj, Aarone.
Napadlo mě, jestli by se Ella nechtěla podívat na kanáří mlád'ata,
než je odnesu do obchodu.
Určitě by chtěla, Aarone, ale opravdu nemůže.
Obávám se, že měla další záchvat.
Aarone, asi se brzy odstěhujeme k mé sestře do lllinois.
Její muž je doktor
a myslím, že to bude pro Ellu lepší.
Tak co, pane Yano?
Jsou to moc hezcí ptáčci, že?
Ano, pane Farley. Velmi hezcí. Velmi zdraví.
- Samé samičky. - Víte to jistě?
- Ó ano, naprosto jistě. - To mě podržte.
Všechna mlád'ata.
- Sbohem. - Sbohem.
To je ale smůla.
Tomu nerozumím. Co se stalo?
Máš pět samiček.
Samičky nezpívají, takže je nikdo nechce. Bohužel.
To nemají vůbec žádnou cenu? Nemůžu je vzít zpátky.
Můžu ti dát maximálně 50 centů za všechny.
Hele, je mi to líto, ale víc ti za ně nemůžu dát.
Pokud vím, tak se tohle stalo poprvé.
Je v pořádku, běž dál. Bude se jí líbit.
Jen běž. Běž, to je v pořádku.
Stephanie.
Pak každého z vás zavolají jménem
a dají vám vysvědčení.
Pak se vrátíte na místo a počkáte, než se všichni vystřídají.
Byli jste báječná třída.
Užijte si léto.
Aarone?
- Ahoj. - Chci se tě zeptat,
jestli půjdeš na oslavu k Billymu.
Jo. Mám to v plánu.
Potom mě rodiče vezmou někam na večeři.
Řekli, že si můžu někoho přivést.
Napadlo mě, že by ses mohl jít s námi najíst.
Jo! To zní fajn.
Uvidíme se u Billyho. Můžeme jet odtamtud.
Ano. Chci říct, prima.
- Tak dobře. Ahoj. - Ahoj.
Nashledanou.
Pošta pro 309?
PAN ERlC KURLANDER
WPA.
PAN ERlC KURLANDER HAMlLTONOVA HODlNÁŘSKÁ SPOL
NALĚHAVĚ DŮVĚRNĚ
Prokrindapána!
- Jo, kdo je? - To jsem já, Aaron.
Hej, říkal jsem ti, že je máma nemocná. Nemůžeš tolik klepat.
- Co je? - Nemám nic jiného na ukončení školy.
Kalhoty nejdou zapnout, košile je...
Něco ti seženu. Kdy je ta sláva?
- Zítra v poledne. - Sakra.
Proč jsi mi to neřekl? Něco bych obstaral.
Doted'ka jsem to nevěděl.
Tak dobře, mám nápad. Možná je to trochu riskantní.
- Jsi připravený? Dobře. - Tak jo.
Jdeme.
Vážně si to chceš troufnout?
Hotel tohle všecko nakradl lidem.
- A co Ben? - Ben je cvičený pes.
Máma mi říkávala:
''Můžeš psa naučit chodit po zadních, ale stejně zůstane psem.''
Jo.
Někdo tě tady přivázal.
Tenhle obrázek namaloval pan Sandoz.
Není to zlý.
Co je to?
Výplata.
Myslím, že něco mám.
- Hej, Lesi. - Jo.
- Díky. - Nemluv o tom.
A to myslím doslova.
Co na to říkáš?
Vypadáš báječně.
Škoda, že na tu tvou oslavu nemůžu jít.
No, já... U tetičky ti bude líp, ne?
Asi ano.
Ale co ty tady budeš dělat sám?
Nevím, ale budu v pořádku.
Ach, Aarone, ty jsi to jediné dobré, co mě tady potkalo.
ROČNÍK 1933
Blahopřeji vám všem.
A nyní mám to potěšení udělit Cenu admirála George Deweyho za úspěchy
studentu absolvující třídy, který v sobě slučuje kombinaci
studijních schopností a dobrého charakteru,
jež nejlépe slouží příkladem toho, co vyhledáváme u mladých lidí,
kteří odcházejí do dalšího studia.
Předstup sem, Aarone Kurlandere.
To jsi ty, Aarone. Vyhrál jsi. Běž tam.
Každého z nositelů Ceny admirála George Deweyho za úspěchy
lze popsatjako snaživého,
tvořivého a čestného studenta.
Ani Aaron Kurlander není výjimkou.
Slouží nám všem jako příklad a inspirace.
Děkuji ti, Aarone.
- Tak jak se ti líbí? - Co?
- Auto, jak se ti líbí to auto? - Je kolosální.
- Ohromující. Čí to je? - Co tím myslíš? Moje.
- Jak jsi ho dostal? - No, však víš.
Kam jdeš po mejdanu u toho Billyho?
- Na večeři s Christinou Sebastianovou. - Páni! Opravdický rande, hm?
- Máš už nacvičený všecky tahy? - Lestere.
- Ona není takový typ. - Aha, tak dobře.
- Hej, Aarone, můžeš mi ukázat medaili? - Jo, jasně.
Díky.
- Ahoj. - Ahoj.
Chci se zeptat, jestli si nechceš zatančit.
Jasně.
- Už jsi někdy tančil? - Jednou, ale nedopadlo to moc dobře.
No, je to docela jednoduché, neboj se.
Blahopřeji ti k té ceně.
Jo, děkuju ti.
Co to bylo za kluka, co tě sem dovezl?
To byl Lester. Občas se o mě stará.
Aha.
Půjdou s námi tvoji rodiče na večeři?
Ne. Není to možné.
- Copak nebyli na oslavě? - Ne, nebyli.
Jsou pryč?
- Tak nějak. - Kde?
To nemůžu říct.
Ty nevíš, kde jsou? Copak ti to neříkají?
No, oni nemůžou... vlastně.
Ale můžou ti volat, nebo ne?
- Nebo ti napsat, když... - Jsou nezvěstní.
Nezvěstní?
- Co tím chceš říct? - No,
moji rodiče jsou archeologové a byli na expedici,
a nikomu se už delší dobu neozvali, tak myslím, že jsou nezvěstní.
To mě mrzí. Doufám, že se jim nic nestalo.
- Hledá je někdo? - Jo. Pátrací skupina.
Já si z toho moc nedělám. Už se mockrát ztratili.
Musím se na chvíli posadit, jestli ti to nevadí.
Jasně.
Co je?
Aaron mi právě řekl, že se jeho rodiče ztratili při expedici.
Mám stejně dobré známky.
Každý ví, že tu cenu dostává mazánek učitele.
A holkám je ho líto, protože je to dobročinný případ.
To je ale šašek. A viděl jsi ty jeho šaty?
Něco tak legračního jsem neviděl od doby, co tu byl cirkus.
Vypadá to, že ani nejsou jeho.
Bratr říkal, že je tu každým rokem chudé děcko jako on.
Vždycky se s nimi zachází přednostně.
Slyšela jsi to o Aaronových rodičích?
Ztratili se při expedici.
Hele, Aarone,
Walter Emmins povídal, že Betty Haskinsová říkala, že tvé rodiče zajali
domorodci při honu na tygra.
Já myslel, že tvůj otec je pilot, který létá pro vládu.
Omluvte mě. Musím si skočit na záchod.
- Aarone! - Aarone!
- Blahopřejeme! - Promiňte.
- Tak už jsi absolvoval? - Jo.
- Něco pro tebe mám. - Opravdu?
BUKVlCOVÁ ŽVÝKAČKA
Jednou tě naučím dělat bubliny.
Díky.
NÁJEMNÍK, POKOJ 309
Ale otec říkal, že dal na náš účet 1 7dolarový úvěr.
To je pravda. Ale i tak je tu nezaplacený zůstatek
1 72 dolarů.
Ty hodinky pozdržely banku tak o týden,
- ale ted' podniknou akci. - Tři dny, pane Desote.
Otec je v Kansasu. A já nevím kde.
Rozumím, ale já s tím nemůžu nic dělat.
V hotelu jsem strávil 25 let, začal jsem jako úředník.
Ted' vydává příkazy banka.
Mohl byste jim zavolat,
že otec má práci, ale že cestuje, ne?
Jim je úplně jedno, co já k tomu řeknu.
Nemám žádnou pravomoc. Chtějí se zbavit všech lidí na třetím patře,
a pak pronajmout pokoje děvčatům z tančírny. Tam jsou peníze.
Jde jim jenom o peníze.
Doporučil bych ti, aby ses obrátil o pomoc na nejbližší příbuzné.
Je mi líto.
Hej, mami?
Mami?
Je tam paní Kurlanderová?
Aarone?
- Ahoj. - Nemůžu uvěřit, že to jsi ty.
Moc ráda tě vidím.
Stýská se mi po tobě.
Tak co? Jak se máš?
Máš nějaké zprávy od táty?
Poslal mi pohlednici z Oklahomy.
Psal, že se mu rozbilo auto.
- Proč, je všechno v pořádku? - Ano.
Všechno je prima. Jen jsem chtěl vědět, kde je.
Kdy myslíš, že přijdeš domů?
Doktor říkal, že se to uzavírá rychleji, než očekával.
Kdy tě pustí domů?
To přesně nevím.
Ale brzy.
Hej, pane Sandozi!
Pane Sandozi!
To jsem já, Aaron!
VYŘAZENO Z PROVOZU
Já myslím, že to je nesprávné pojetí, že je zamilovaný sám do sebe.
Koneckonců měl přítelkyni.
Jmenovala se Echo.
- Echo. - Echo.
- Kdo je to? - To jsem já, Aaron.
- Aarone. - Dobrý den.
- Chtěl jsem se zeptat... - Pojd' dál, pojd' dál.
Vzpomínáš si na Lydii, že?
- Ano. - Vezmi si něco na sebe!
Však mám něco na sobě. Jemu to nevadí, že?
Vidíš, jemu se to líbí.
- Co je? - Woodbine.
Á, pojd'te dál.
Tady.
Kde je kukuřice?
- Omlouvám se, ale dnes nám došla. - Prokrista.
Hotově nebo na účet?
Já vám to podepíšu.
Možná bys mohla nechat pár soust mladému Aaronovi.
Ne. Opravdu nechci.
Až si tady Aaron odpracuje své jídlo tak, jako já, pak si může vzít.
- To by nebylo proveditelné. - U tebe, kdo ví?
Chci se... zeptat, jestli nekoupíte mou sbírku doutníkových prstýnků.
- Sbírku doutníkových prstýnků? - Ano, já myslel, že vás zajímá.
Rozumím, ale proč se chceš tak najednou toho pokladu zbavit?
No, nějak mi docházejí peníze, a tak...
Vítej v klubu.
- Chtějí mi uzamknout pokoj. - Kdo?
- Banka, která hotel řídí. - Já myslel, že hotel řídí pan Desot.
Pan Desot mi řekl, že když nezaplatím část peněz,
- tak mi banka uzamkne pokoj. - Něco ti řeknu.
Přijd' zítra odpoledne, a já si s panem Desotem promluvím.
- Opravdu? To myslíte vážně? - Ano, Aarone.
- Děkuju. - To je v pořádku.
- Mockrát děkuju. - Není zač.
Tak zítra na shledanou.
- Sbohem. - Sbohem.
Co je?
''Milý Nathane, stalo se něco důležitého, o čem ti musím říct.
Zdá se, že děti v Sullivanově třídě byly vystavené působení
nové choroby zvané horečka ledvinové schránky.
Příznaky se nemusí objevit celé měsíce.
Tuto nemoc lze poměrně snadno vyléčit transfuzí krve
od příbuzného, obzvláště bratra.
Proto myslím, že by bylo nejlepší, kdybys hned poslal Sullivana domů,
dokud existuje nějaká naděje. Srdečně tě zdravím, Eric.''
Lestere? Paní...?
Jdeš ven?
Jo. Na chvíli.
Pohyb, pohyb. Otevři dveře.
Hej! Lestere!
- No tak, vlez tam! - Dostal jsem ho, jak jsem povídal.
Toho malýho Židáka. A ty!
Ty si dej taky pozor, protože ted' tady vyklízíme všecku špínu.
Musím mu něco dát.
- Povídám, vlez dovnitř! - Copak mu to nemůžu vrátit?
- Musím to vrátit. - Tak dělej. Ale rychle.
Tady máš.
Tvůj nůž.
Mockrát díky.
- Vlez si dovnitř! - No tak. Jedem.
Hej!
Vylez ven a posbírej mi nářadí, a budem si kvit.
Vím, že tam jseš.
To není fér! Ještě to nejsou tři dny.
Co je den nebo dva pro nějakýho vagabunda?
- Řeknu to panu Desotovi. - A jak to uděláš?
Poštovním holubem?
- Pan Mungo si s ním promluví. - Pan Mungo?
Ten už ani nemůže přimět Woodbine, aby mu nosili jídlo.
Řekl bych, že je na tom skoro tak špatně jako ty.
Nakonec stejně budeš muset vylízt ven.
Já si budu sedět dole ve svým křesle a jíst třikrát denně, dokud nevylezeš.
Jestli se nechceš vzdát ted' hned.
Ne!
Tak zatím.
Haló? Pane Mungo?
Haló?
Tady je KMLX, hlas...
AARONE - DO TVĚ SBÍRKY MUNGO
Děkuju.
Sureje krasavec. Copak lze zapomenout, co udělal v tom závodě?
Je připravený to zopakovat, při první příležitosti...
Jak se tam daří?
Ahoj, Billy. Ahoj, Aarone.
Jak se máš? Já se mám dobře.
Cos měl dnes k obědu?
Já jsem měl řezy z platejse.
Cos měl ty?
Já jsem měl housku.
A trochu vody.
JÍDLO BEZ MASA NENÍ JÍDLO
Ano, šunku.
Mizero.
Mizero!
Parch...
Parchante!
Strýček Nathan mě poslal hned, jak dostal tátův dopis.
On se zabil?
Naproti přes chodbu.
Páni.
McShaneovi se odstěhovali do lllinois.
Pan Sandoz žije na periférii.
Takže ty jseš tady úplně poslední?
Skoro jo.
- Musím ti něco říct. - Co?
Počkej, natáhni trochu ruku.
Zkus to.
Dobře. Měl jsi ruku pořád na zemi.
Klouby musíš dát dolů. Musíš tu ruku zkroutit.
To bylo rychlý.
Aarone!
Proč...? Proč...?
Sullivane?
- Tati! - Sullivane, co ty tu děláš?
- Co tady děláš? - Strýček Nathan...
To je dlouhá historka.
To nic. Povíš mi ji potom.
To je fajn, že vás zase oba vidím.
Já věděl, že se o sebe dokážete postarat.
Víte, proč jsem se vrátil? Protože mi dali práci od WPA.
- Jsem úředník první třídy. - Výborně!
A víte co je na tom výborné? Mzda.
Pětašedesát dolarů měsíčně.
- Pětašedesát dolarů! - Ano!
Neříkal jsem vám, abyste se netrápili?
Ale nebudeme tu vysedávat. Zajedeme pro mámu,
a pak zajdeme za Donaldem do Carletonu.
- A co tohle? - Co všechny naše věci?
Koupíme si nové. Koneckonců, 65 dolarů měsíčně.
Ne!
Já tu nenechám svoje věci Benovi.
Ale já už jsem všechno domluvil.
Máma nás čeká, Donald Miller nás čeká.
Mohli bychom se ihned nastěhovat do nového bytu.
Aarone, ty věci by sis mohl vzítjen tehdy, když zaplatím účet.
A já ten účet nezaplatím, rozumíš?
Proč je to pro tebe tak důležité?
Protože je.
- Sejdeme se s tebou v Carleton Court. - Sejdeme?
Ty půjdeš se mnou.
Já tu zůstanu s Aaronem.
Tak...
...já tedy jdu.
Ty věci kolem Bena nikdy neproneseš.
Nikdy.
Co budeme dělat?
Uhni! Já to pustím.
Já posbírám kufry, ty vezmi to ostatní.
Dobře!
Koho tu hledáš, šejdíři?
Po tom vám nic není.
Nejsi nějak moc teple oblečenej?
Jeden můj kamarád kdysi řekl, že můžeš psa naučit chodit po zadních,
ale stejně zůstane psem.
Co jsem ti povídal? Dej sem to jabko! Dej sem to jabko!
Posadím tě do basy. Dej sem to jabko!
- Hej, Prdeláči! - Jo?
Dávej si pozor, ty velkej troubo.
Ted' ses dostal do pěknýho průšvihu, ty malej...
Vypadněte odsud!
Ty malej mizero!
Vypadněte odsud!
Ty parchante!
Ty!
Můžu vás tu, chlapci, nechat, než přijedou vaši rodiče.
Pak dám vašemu otci klíče.
Děkujeme.
- Co je to? - Barvičky.
- Dovezeme je panu Sandozovi. - Aha, už rozumím.
Slyšíš mě?
Ano!
Slyšíš mě?
Ano, slyším tě!
Páni!
- Aarone? Sullivane? - Haló!
Už jsou tady!
- Haló? - Mami!
Ahoj!
- Trochu jsi vyrostl. - Myslíš, že jsi vyšší.
Mami, je tam spousta věcí.
Nepůjdeš se přivítat se svou matkou?
Subtitles rip: The.b0dY